Jag färdas vart jag vill.
Vill du bli fri?
Jag var död i 92 sekunder och jag såg honom.
Det måste finnas en anledning.
Zach Hannigan...?
-Vad hade han sagt, tror du? -Att jag ska skriva boken.
Varför skriver han min biografi?
-Tänker du nånsin på mamma? -Hon lever faktiskt.
Låt bli, annars blir du galen.
"Om vi hittade min mamma"...
Om vi hittade min mamma, vad skulle du då kalla henne?
"Mormor". Helt klart.
Utsökt!
Är allt bra, tjejer? Behöver ni nåt?
Nya kuddar eller särkar? Kanske en giftbägare?
Vad sägs om lite idiotpiller?
Hjälp till lite nu, flickor.
Den här killen hjärntvättade er och förgiftade er så att ni dog.
Ändå är ni kvar här och tvättar hans äckliga fötter. Varför då?
-Han lovade oss evigt liv. -Och han gav dem det.
Ha så trevligt, då.
Det är bara en sak som jag inte blir klok på, Daz...
Du kom hit av fri vilja.
Varför sticker du inte?
Jag är som nån som läser en bok. Jag vill veta vad som händer härnäst.
Hoppas att du gillar showen, då. Men håll dig undan.
Och ge tusan i Suzy.
Givetvis.
-Vart ska hon? -Henry sa åt mig.
Du har ändrat på reglerna! Får jag också följa med?
Börja koncentrera dig på min röst.
Det finns en dörr framför dig.
Den är vacker. Gammal, utsirad...
Vad är det här?
Ta ett steg mot dörren.
Dörren öppnas, bara för dig.
Känn den starka blomdoften.
Utforska, upplev...
Vill du hjälpa din dotter?
Eller accepterar du inte att jag kan hjälpa henne?
-Hon måste bli av med låtsaskompisen. -Ja, du har rätt.
Fortsätt nu.
Nu samlas släkt och vänner runt dig för att hälsa dig välkomna.
Du är omgiven av deras kärlek.
Ta med deras kärlek, deras värme, till en speciell plats.
Det kanske är ditt sovrum, eller huset där du bor.
Nån är här inne i rummet. Det är din specielle vän.
Nu ser du den som du inte kan släppa taget om.
Tänk dig att den personen står rakt framför dig.
Blunda nu för den personen och säg adjö. Den personen vill bli fri.
Du vaknar och öppnar ögonen igen.
Hejsan. Vad såg du för nåt?
Min vän Barney. Jag var på hans begravning.
-Kära nån. -Verity...
Ingen fara. Han ville dö.
-En kopp te? -Ja, tack.
Jag skulle kunna döda för lite kaffe. Fanns det cappuccino på 80-talet?
-Vi ses senare. -Visst...
-Vad är det som pågår? -Hon är bara...
Hon är osams med Daz och oskulderna. Jag var bara vänlig.
Henry... Jag var nyss på en annan plats.
Alla kan vi ju råka färdas till svartsjukans land.
Nej, under behandlingen.
Jag såg mamma spela kort hos Steve.
Då mindes jag att hon jobbar på kasinot.
Tror du att hon lever? Då måste du leta upp henne.
-Hur mår Verity? -Bra. Hon hämtar sig snabbt.
Hon är som vi... fast stark och frisk i huvudet.
-Du är en bra mamma. -Tack.
Jag undrar hur vår mamma hade varit. Vem överger sina barn egentligen?
Jag, till exempel. Apollo, du vet.
Jag har frågat mig själv det femton miljoner gånger.
Det enda svaret jag kan komma på är att det inte var vårt fel.
Hon är bra. Lyssna på henne.
-Kan du passa ungarna i eftermiddag? -Visst. Om jag får betalt.
-Vad gör du, Terry? -Mediterar.
-Hur går det, då? -Åt helvete. Kom hit.
Ska jag ta med nåt?
Whisky, rakhyvlar, gummistövlar och kanske lite porr. Bra grejer.
Hoppas inte för mycket, Suz. Hon kanske inte ens jobbar på kasinot.
Ja, jag vet.
-Du var ju där i en dröm. -Och jag blev nästan dödad.
Borde jag låta bli?
Nej. Åk dit.
Kasta tärningen.
Jag önskar att du kunde följa med. Ursäkta, jag borde inte säga så.
Jag skulle göra det om jag kunde.
Det går bra. Det är ju bara en mamma. Hur läskigt kan det vara?
Det är ingen dröm.
Lille Darren Bonny får säkert pedikyr av sina zombieslavar just nu.
Kom in.
"Eftersom han var blyg och en enstöring som barn"-
-"fick Henry kämpa med sin blyghet i skolan."
Han skrev "blyg" två gånger där.
"Hans lärare i femte klass, mrs Hynde"-
-"var både matematiklärarinna och en hängiven amatörmusiker."
"Hon lät Henry..."
Mrs Hynde var den första vuxna person som lät Henry vara sig själv.
Hennes kärlek till musiken smittade av sig på honom.
Henry fick ofta hålla tillbaka tårarna i lärarrummet-
-när hon lät honom lyssna på hennes ypperliga jazz- och bluessamling.
"...gav Henry lektioner inte bara i matte, utan i musik också."
-Det är skitdåligt. -Han är i alla fall medveten om det.
Vi är döda, Henry.
Det där är borta. Vad spelar det för roll vad de levande tycker om dig?
Det här är min död och det där är mitt liv.
Vem kunde ana att det skulle komma en del två? Hurra, hurra.
Det där är del ett, och jag råkar faktiskt bry mig om den.
Vad känslig du är.
Bowmore...
-Zach, din sluga jäkel... -Vad är det med den spriten?
Det är en flaska Bowmore.
Whisky, från Islay i Skottland. Det är min favorit!
Henry Mallet, var du än är...
Jag öppnar dig.
Du och jag, Bowmore... Vi ska hitta rätt flyt.
Och vi ska hitta vår Henry.
-Det räcker. -Bra. Känn här.
-Det är mjukt. -Bra, det är okej.
Det är vår lilla hemlighet. Ingen får veta nåt.
Jag är nervös, bara.
-Det känns inte rätt, Steve. -Jag behöver dig, Terry.
-Var min livlina. -Okej. Jag ska vara din livlina.
Tack ska du ha.
Lycka till, allesammans.
Era insatser, tack.
Hej.
-Hur många marker? -Vad kostar det?
Lägsta insatsen är 1,50.
1,50...
-Tio. Nå? -Är det bra att få tio?
Jag trodde att man skulle slippa amatörer här.
Jag ska lära dig. Knekt, dam och kung är tio.
Ess kan vara ett eller elva. Övriga kort har sina siffervärden.
Vill du ha ett kort, knackar du. Annars vinkar du.
Du ska försöka nå tjugoett, eller så nära under det du kan.
Banken vinner.
Okej, då kör vi.
Nånting? Inte?
Det var som fan...
Nio.
Tretton.
Tjugoett.
Tjugo, arton, nitton, tjugo.
-Vad gammal du har blivit. -Förlåt?
Pappa är död, jag är tandläkare...
-Du måste gå. -Jag förstår inte...
Enligt lag får jag inte spela mot familjemed...mot dig.
Ta dina marker till ett annat bord.
-Jag väntar tills du slutar. -Nej.
Kom inte hit mer.
-Gör det. -Steve...
I vilket fall är jag där.
-Visst, då gör vi det. -Vill man ha svar, måste man söka.
Väntar man på att de ska komma? Nej, man letar upp dem.
Man söker, letar. Fokus!
-Du är min livlina. -Alltid.
Suzy...
-Vad gör du här? -Jag följde efter dig.
-Hur då? Hur kom du därifrån? -Jag kan färdas vart jag vill.
Vad gör du här, då?
Jag vill prata med dig. På tu man hand.
Jag kan inte prata med dig här. Folk lär tro att jag är tokig.
Se dig omkring, Suzy. Kasinon, dårhus, kyrkor, idrottsarenor...
På såna ställen kan man prata med sig själv. Ingen bryr sig.
Fy fan.
Var är du?
Var är du, Adam Ant?
Mamma?
Jag bor här. Jag ser allt du gör.
Sällan.
Kvinnorna, porren, onanerandet, supandet...
Fortsätt med det, du. Du är motbjudande.
Du är motbjudande...
Jag vet.
Om jag ser dig här, var är då alla andra döda människor?
Det är svårt att vara ute i världen.
Man har inget... ankare när man är död.
Vinden och alla ljud gör att man tappar kontrollen.
Därför stannar de flesta andar hemma hos levande släktingar. Ankare.
Du ser ut att må bra.
-Det är din förtjänst. -Förlåt?
Du ser mig, så du ger mig tyngd. Du är en bro.
-Du försökte döda mig. -Man kan inte styra sina drömmar.
-Varför kan inte Henry ge sig av? -Vet inte. Han kanske kan det.
Jag har följt efter dig några gånger. Till affären, skolan, frisören...
Du behöver komma ut mer. Jag skulle gärna gå och se Skyhooks.
-De finns nog inte längre. -Säg inte så.
-Kan vi gå nu? Jag är less. -Det blir bara värre.
Jag kan inte. Jag klarar inte det här.
Det har du rätt i.
Tala till mig, Henry. Tala genom mig.
Jag talar ju till dig, ditt nöt. Lyssna, då!
Tala genom mig.
Henry, din jävel...
Tala genom mig!
Jag försöker, Zach!
Henry, din dumme fan! Tala genom mig!
Lyssna på mig, då!
-Tala! Jag är redo att ta emot dig! -Jag står ju framför dig!
Tala genom mig!
Henry Mallet!
Henry!
Henry?
Var är du?
Här är jag.
Henry?
Ja.
Jag är inuti Zach Hannigans kropp.
Hur gick det till?
Gravitationen är jäkligt jobbig.
-Var är Zach? -Jag vet inte.
Jag gillar inte den här kroppens andning. För mycket syre.
-Han har ju lungor som en oxe. -Drick lite vatten, då.
Kom till pappa.
-Vad gör ni här uppe? -Suzy har åkt och Henry väntar väl.
Varför följer du honom? Varför har han Henrys kavaj på sig?
Fråga inte så mycket, stridis.
Förhäv dig inte. Henry sa till Pete att du var jävligt irriterande.
-Det sa jag inte. -Det gör inget.
Försten upp vinner.
Era insatser, tack.
Sista insatsen.
Åtta. Åtta.
Tretton.
-Fantastiskt. -Du hatar faktiskt hennes mat.
Du hatar ju min mat.
Har jag sagt det? Nej, det här är underbart gott.
Det är delikat.
-Så fylligt. -Du är hög...
Ja, men det här är faktiskt gott.
Vänta...
Jag måste pissa.
Jag hade glömt att man pissar.
Jag måste pissa! Jag ska pissa.
Jag går och pissar Jag går och pissar
-Var försiktig! -...och full.
Jag kan fortfarande sikta.
Det här känns så bra! Du är fantastisk.
Elvis... Kom och ge mig en kram. - Nu blir det gruppkram!
Vilken karl du har blivit.
Kom, Jonquil. Alla ska krama mig.
Jag visste inte att du kan spela.
D-dur, a, e, f, giss.
Då kör vi.
Tack.
-Du ser trött ut. -Ja, det är jag.
Dags att sussa.
-Fundera på det jag sa. -Det ska jag.
Vi vet att du är där, Pete.
Hej. Ursäkta om jag stör.
Nej, du stör inte.
God natt, Suzy.
-Vad är det? -Jag tog bara en promenad.
-Jag får väl vara här? -Ja då, Pete. Ursäkta.
Den här kvällen har varit...
-Har du sett Henry? -Nej.
-Följ med mig i hissen. -Är du säker?
Han följde efter mig.
-Titta inte så där. -Det angår inte mig.
Det här var det enda jag höll hemligt för Rocco.
Nu tillåter jag mig bara att ta en efter middagen varje kväll.
-Du anar inte hur skönt det här är. -Tro mig, det gör jag.
-Är du lite hungrig? -Jag tänker mig att du gillar brie.
Mycket skarpsinnigt av dig.
Gör mig en tjänst... Håll utkik och säg till när Suz kommer hem.
-Är jag springflicka nu? -Kom igen.
Jag sa inte att du är irriterande.
Det hoppas jag verkligen inte!
Förlåt mig, Pete.
Jag måste samla mig innan jag träffar Jonquil.
Jag kan inte berätta för henne att jag har träffat mamma.
Det kan vara så att er mamma är...
...en viktig del av...
Har du sett Henry?
Henry? Nej, det var länge sen.
Säg åt honom att komma till Suzy i så fall.
-Ska bli, sir. Som ni önskar, sir. -Men väx upp...
Väx upp.
Vanlig, hederlig brie. Min gamle vän.
-Mer camembert? -Självklart.
-Så ska det se ut. -Hon kom nyss hem.
Tack så mycket. Det var det godaste jag ätit på många år.
Så ska det låta.
Du är en underbar kvinna. Och misströsta inte för att du är ensam.
Ge dig ut och krama vettet ur livet.
Kom igen...
Verkligheten är så jävla långsam.
-Hej, älskling. -Hej...älskling.
-Är Suz här? -Hon simmar visst.
Ja... Konstigt, va?
Du... Ungarna sover.
Jaha.
Den där låten du skrev...
Handlade den om mig?
-Du är en underbar kvinna... -Vad är det?
Jag har ätit och druckit så mycket att jag känner mig lite yr.
Min stackars lilla kyckling. Jag ska ta hem dig och bädda ner dig.
Du är så söt i den där kavajen...
Hoppsan! Låt inte mig störa.
Hej, Suz.
Vi skulle precis gå. Hur var pjäsen?
Pjäsen var en stor besvikelse.
Zach... Du ser ut som Henry Mallet.
Ja, det gör jag.
Och jag känner mig som Henry Mallet också.
Jag skriver hans biografi-
-och den upplevelsen är väldigt intensiv ikväll.
Vad roligt för dig. - Tack. Hej då.
Kom nu.
Jag stannar nog och jobbar på låten, så att Elvis har koll på allt.
-Visst. -Nej, du kan gå. Du ser trött ut.
-Du sa ju att du mår dåligt. -Självförvållat.
-Gå nu. -Visst.
-Jag älskar dig. -Säg gärna det lite oftare.
Visst, det ska jag.
Var är du, Zach?
-Jösses! Zach? -Jag är inte Zach.
-Jag är Henry. -Det är rätt sent. Är Jonquil kvar?
Hon åkte hem. Det är jag, Suz!
Jag är ett spöke. Som du bor tillsammans med.
Och ja, du fattar.
Jag var hos Zach. Han skriver min biografi, men det gick skitdåligt.
Han var full och hög-
-och han ropade åt mig att komma och hjälpa honom...
-Fy fan... -Henry...
-Det här är helt galet. -Suz...
-Vänta... -Jag behöver dig.
-Du kysste Jonquil när jag kom hem. -Nej, det var Zach.
Men... Vem är det som kysser mig nu?
Jag! Det är Henry som kysser dig.
Henry tänker: "Höfterna!" Och titta, jag fick upp händerna.
"Ta tag i rumpan på henne, Henry!" Och så var det gjort.
Klä av dig nu.
Snälla, gör det...
Henry...
Henry?
-Var är Zach? -Jag vet inte.
Är Zach död? Minns han det här om han återvänder till sin kropp?
För fem minuter sen kändes det toppen. Nu är jag en mördare.
Hittade du din mamma?
-Inte vad du väntade dig? -Hon bad mig gå.
Trist... Hon behöver nog lite tid på sig.
Nej, och Jonquil får inget veta. Du får inte säga nåt.
Ingen av er.
Suz...
Man är död väldigt länge, fattar du?
Ikväll...
...åt jag ost med Rita.
Jag rökte ett halvt paket cigg och drack Bowmore-
-vilket var sjukt gott!
Jag kände vinden i ansiktet, varmt vatten mot huden...
Jag frossade i Jonquils köttfärssås-
-men inget gjorde mig tillfredsställd. Jag vill ha dig.
Jag vet att jag är Zach i dina ögon. Jag behåller alla mina kläder på.
Men snälla...
...klä av dig och ge mig nåt att minnas.
-Hej. -Vad är det?
God morgon.
-Titta på den... -Ja.
Han är så koncentrerad. Han har skrivit hela natten.
Hej.
-Hej. -Du behöver gå och lägga dig.
Följ med mig.
Jag somnade.
Jag skrev och skrev. Sen somnade jag och vaknade som mig själv. Beklagar.
Det måste ha varit en hård natt.
Jag har ingen aning om vad jag gjorde...
Jag skrev visst över hundra sidor, förhoppningsvis inte bara skit.
Det är det inte.
Har vi några huvudvärkstabletter? Det känns som om magen ska sprängas.
Du skrev en låt tillsammans med Elvis.
Gjorde jag?
-Då fick jag en total blackout. -Vad otäckt.
Jag tror inte att jag sa eller gjorde nåt som jag får ångra.
-Gjorde jag det, Suzy? -Nej, då. Du var rolig och rar.
Du var väldigt snäll...mot Elvis.
-Mår Zach bra? -Han sover bort det.
Han minns ingenting. Bara risig mage och ont i lungorna.
Tack och lov för det.
Vem kunde tro det?
Några av mitt livs bästa minnen har skapats efter min död.
Suzy?
Översättning: Magnus Hernander www.primetext.tv